EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Ingen undskyldning. Ingenting.
Hvorfor er du så sur? Vi kneppede ikke.
Du ved hvorfor.
Det er det eneste, jeg beder om, Kam.
Brug kun min krop. Og det blæser du på.
Mange mænd ville gerne have, hvad du får.
Jeg bliver smidt I et skab og ser ting, jeg aldrig har gjort, på telefonen.
Hvad er det, jeg får?
Vil du hellere gå?
Nej.
Skat.
Jeg begynder at glemme, hvem jeg er.
Jeg ved, hvem du er. Jeg ser det hele, ikke?
Ingen kan kende dig som jeg.
Indefra.
Alt, hvad du har set og følt.
Sagen er, Andrew...
...det er så forudsigeligt.
Almindeligt.
Erstatteligt.
Så jeg synes, du skal gå...
...skat.
Før det bliver kedeligt.
Fuck dig, Kam.
Far?
Hej, far.
Far, jeg er tilbage.
Det er Harry.
Din søn.
Hvor har jeg savnet dig.
Du gode gud.
Harry.
Hvor har jeg savnet dig.
- Hvad er det? - Nyt tøj.
Tak, jeg har.
Jeg skal bruge min telefon. Giv mig den.
Vil du have kaffe?
Nej, jeg vil have min telefon.
Ved du hvad?
Jeg har været I dit sted. I frit fald.
Du aner ikke, hvad du er.
Men ved du hvad?
Du er mig.
Jeg er ikke som dig.
Jeg ville aldrig skifte til en med vilje. Jeg ville aldrig prøve at splitte folk.
Nå, er han smuttet?
Man skal alligevel altid skubbe dem fra sig til sidst.
Din mor gjorde det mod dig.
Jeg vil være sammen med ham.
Og hende.
Kan vi få det overstået?
For jeg skal møde en, som faktisk kan hjælpe mig.
Jeg tænker hele tiden på...
...hvordan det ville være at skifte til dig.
Du er stadig så... uspoleret.
Jeg kunne være dig for evigt.
Du skræmmer mig ikke.
Jeg afskyr dig.
Jeg tror, at alt, hvad du gør, er en løgn, en facade.
Selv din måde at skifte på er syg.
Se, hvad du er blevet til.
Giv mig telefonen.
Fint.
Jeg finder den selv.
June.
Jeg ved, jeg ikke har været ærlig over for dig.
Der er en grund.
Jeg ved, du prøver at finde en måde at forstå det her på, men...
...måske har du fundet den.
Jeg kunne... hjælpe dig.
Vi kunne gøre det sammen.
Som søstre.
Det ville aldrig fungere.
Det tror jeg.
Ikke efter dit nummer med Harry.
Og mig.
Jeg mangler en, jeg kan stole på.
Vær nu rar.
Gå ikke fra mig.
Beklager.
Godmorgen, piger.
- Hvad er der, Runa? - Den kjole var lagt væk.
- Den lå I linnedkassen. - Nederst. Pakket ind.
Du kan ikke bare tage den.
June kommer, og du har ikke syet hendes kjole.
Jeg måtte finde en. Hvorfor ikke den?
Farven er forkert.
- Betyder det noget? - Ja, det gør.
Hun vil ikke få særbehandling.
Det var ondt ment.
Jeg er bare en mor.
Hvad er det?
Det ved du vist godt.
De fem fra Penninerne? Arbejder du stadig på den?
Mor, hvorfor hænger June der?
Hvorfor tror du?
Jeg kender til sygeplejersken,
som gik I koma.
Hendes øje... sitrede.
Lægen havde aldrig set det før, men jeg har.
Hos din far.
Hvad gjorde June ved sygeplejersken? Hun var der, ikke?
Hendes mor var der, da din far faldt om.
- Det ved du ikke. - Jo.
Du skal se det.
Nej, mor. Mor, stop det.
Elena var der den aften, det skete.
Se.
Jeg ved ikke, hvorfor spejlbilledet er sådan.
Og her.
Jeg kan se Junes ansigt her.
Hvordan går det til?
Hvordan kan du gå med sygeplejersken, når hun var bevidstløs på det tidspunkt?
Jeg forstår ikke hvordan, men...
...Elena skadede din far. Og hendes datter er lige så farlig.
- Hvor skal du hen? - Hold dig fra det her.
Hvad vil du gøre?
Stikke af igen?
John!
- John! - Hej!
Harry? Hvad laver du her?
- John er her ikke. - Hvor er han?
Hvor er min søster?
Hej, John! Jeg er ligeglad.
Hvad mener du? Har du efterladt hende I London?
- Det har du da ikke, vel? - John!
Og hvad, hvis jeg har?
Helt ærligt? Du ved, jeg ikke kan slås med dig.
Jo, hvis du vil. Men lad hellere være.
Harry.
Den er helt fra den.
Ved hun besked?
Vidste du, hendes mor skadede min far?
Nej.
Nej. Det vidste ingen af os.
Men hvorfor min far?
Det ved jeg ikke.
Du ved, hvad hun er.
Hvad de begge er.
Jeg må vide mere end det.
Det hele.
John må fortælle det.
Han har det heller ikke godt. Han kom vist ikke hjem I nat.
Nå, men jeg må have svar.
Vent. Jeg går med.
VI HUSKER
JEG VIL SAVNE DIG
Alkohol, Runa? Seriøst?
Det er strengt forbudt.
- Og du, Runa... - Ja, ja.
Hold nu op, Sigi.
Ben er kun lige rejst.
Er det så galt?
Hvis det er et problem,
kan jeg måske hjælpe.
Hvis du vil dele det.
Måske burde vi alle dele lidt.
Flight VNO404 fra Bergen
bliver forsinket. Afvent yderligere informationer.
Dav, du gamle.
Hej.
Jeg ser, du har fejret min ankomst.
- Undskyld. - Du skal ikke undskylde.
Vil du have kaffe?
Ja.
Hvordan gik rejsen?
Okay. Jeg...
Jeg ved det.
I stedet for at komme med pigen skræmte jeg hende.
Jeg mistede hende igen.
Men der er ingen skade sket.
Som et plaster på såret
og som tegn på mit engagement...
...får du mit hus.
Min families hjem til Sanctum for altid.
Der skal ikke betales.
Hvad er det?
Det er en check.
Fuld pris for dit hus.
Jeg kan ikke tage imod dit generøse tilbud.
Og jeg er ked af at måtte sige...
...at jeg må løse dig fra dine opgaver.
Hvad skal det sige?
Du må ikke vende tilbage til Sanctum. Aldrig nogensinde.
- Sanctum er mit hjem. - Ikke bare dit hjem.
Hvordan kan jeg have dig sammen med pigen og kvinderne?
Du er upålidelig, og du drikker igen.
Det er ikke min skyld.
Måden, jeg er på?
Du kender grunden.
Vi må tage ansvaret for, hvem vi er.
Det var det, arbejdet gik ud på, og du spillede en stor rolle.
- Du må komme videre. - Komme videre?
Hvorhen? Hvordan?
Du vil træffe et godt valg.
Jeg må hen til pigen.
Ben...
- Jeg vil takke dig. For alt. - Lad være.
Jeg mener det.
Ben.
Forhåbentlig er John her.
Harry, du er hjemme!
Din skøre skid. Kom her.
- Er du stadig forelsket? - Det er han da.
Du skal have et glas.
- Det var hende, mand. - "Det var hende, mand."
- Hvem betaler for ham? - Mig. Hvad vil du have?
Hvad skulle det være?
En fadøl, tak.
Mand...
...sig, du ikke vil have hende.
- Ja. - Endelig.
- Har I set hendes far? - Nej.
Vi han skyde dig?
Noget I den stil.
Sig frem. Hvad er der sket her?
Ingenting, tydeligvis.
Bortset fra, at Dean nu tror, du er gangster.
En skør skid, du kender, skræmte livet af ham.
Han truede hans barn.
Underligt.
- Kan jeg få en kop te? - Selvfølgelig.
Værsgo, min ven.
Tak.
Tre, to, en!
Færdig.
Kan du huske mig?
Sam. Vi gik I skole sammen.
- Nå, ja. - Ja.
Dengang så du mig heller ikke.
Jeg vidste aldrig, om du var genert eller storsnudet.
Men jeg så dig.
Syv, seks, fem, fire, tre, to, en!
- Harry, ikke her. - Hvorfor må han gemme sig?
Kom så, sønnike.
- Udenfor. - Sønnike?
Én må kalde mig sønnike, og han er væk.
Min far sød og rar, og Elena ødelagde ham.
Og du gav hende lov.
Ikke også?
Alle kigger på dig, fordi du er en kujon.
Skal vi ikke fortælle dem, hvad Elena gjorde?
Det gik ikke kun ud over min far.
- Ikke her! - Undskyld, men hold kæft.
Så lad os snakke.
- Hvor helvede er June? - Du kendte sandheden om min far.
Du så mig I øjnene uden at sige et ord, din vatpik.
Du så mig I øjnene og ville stjæle min datter.
Hold mund!
Stop det der.
Det handler om min far.
Hvor mange har du drukket? Du vrøvler, Harry.
Nej, ikke her.
- Få ham ud. - Ikke her.
- Kom an. - Få ham hjem.
Kom du bare an.
Jeg er udenfor!
Hvor er hun?
Hun ville blive I London.
Nå? Hvad vil du gøre?
Siden hvornår går du på pub?
Siden jeg måtte tage mig af det her rod, og du ikke var der.
Hvad vil du gøre?
Ingenting denne gang.
For jeg gør alting galt.
Javel.
Jamen så lad os bare give op, ikke?
Jeg føler mig så slem.
Jeg ved det!
Han har været væk en dag, og se os.
Jeg tror, det er sundt...
...at dele sådan et øjeblik. Der har været spændinger.
Ja.
Tak.
Lad os udbringe en skål.
For Sanctums mystiske brygger.
Skål.
Nu ved vi, hvorfor vi ikke måtte fodre høns.
Vi har nok alle vores små hemmeligheder.
Har du flere af de her hemmeligheder, Runa, så sig til.
Jeg har en hemmelighed.
Den er sørgelig,
men den er stadig spændende.
Der var en pige...
...derhjemme.
Hun er en kvinde nu.
Jeg tænker stadig på hende.
Jeg tænker på at fortælle hende det.
Og det gør jeg nok snart.
Jeg er ligeglad med, hvad hun siger til det.
Det er bare...
Jeg tror, jeg er klar.
Til at elske.
Jeg har aldrig elsket børnenes stedfar.
John.
Er det ikke frygteligt at sige det?
Jeg valgte ham, fordi han gav dem tryghed.
De spørgsmål, min datter måske har...
...gør mig dødbange.
Hvis vi blotlægger vores sjæle, så ved I måske det her allerede.
Men jeg kan ikke skjule det længere.
Jeg er syg.
Jeg har...
...tidlig demens.
Desværre ligger det også til familien.
Jeg så den tage min mor, jeg ved, hvad der venter.
Jeg ved det.
Nej!
Okay.
Du kan stole på mig. Jeg har styr på det.
Men det har jeg ikke. Du må ikke.
Sigrid.
- Runa, jeg er virkelig ked af det. - Det skal du ikke være.
Måske græder jeg. Jeg vil ikke bruge tiden på at græde.
Jeg vil bruge den på...
...bare...
...at være mig selv.
Så længe jeg kan.
Okay. Kom.
Sigrid?
Kom nu.
Er du tosset?
Elena!
Bade? Det er ikke så smart. Vi er småfulde.
Sigrid, du er tosset.
Hvorfor?
Kom så, piger!
Rolig.
Jeg er her.
Bare rolig.
Sig, at alt ordner sig.
Jeg går ingen steder.
Men du ved, hvad jeg er, ikke?
Nej.
Jeg har været I dit sted, I frit fald.
Du aner ikke, hvad du er.
Ved du hvad?
Du er mig.
June?
Har du det godt?
Hvis du kommer hertil, kan jeg hjælpe dig.
Vi kan være sammen.
Vil du gerne det?
June?
June.
June. det er dr. Halvorson. Jeg er I London.
June?
Hvorfor sker det med mig?
Skal vi sætte os?
Jeg har det bedre nu.
Du burde have stolet på mig, som jeg stolede på dig.
Jeg har det bedre nu.
Det går bedre nu.
Du burde have stolet på mig, som jeg stolede på dig.
Du skulle have stolet på mig, som jeg stolede på dig.
Du bærer et muteret gen
fra en særlig skandinavisk slægtslinje.
Jeg har konstateret, at det kun nedarves via kvinder.
Det springer en generation over. Så mor til datter gør dig lidt speciel.
Kan det kureres?
Ikke endnu, men vi gør gode fremskridt.
Vi?
Er der flere af os?
Der er Sigrid og Runa.
Og selvfølgelig din mor.
Vi har skabt os en ret usædvanlig familie
og et sikkert sted for os alle.
Og er det sikkert for mig?
Føler du dig sikker herude? Føler andre sig sikre I din nærhed?
Er jeg et uhyre?
Nej. Du er en ung kvinde I en skræmmende, ny verden.
Du har nok bare brug for en at følges med.
Du må stole på mig.
- Okay. - Godt.
Jeg tager med.
Dig.
Hvor har du været så længe?
Nej.
Vent!
Jeg har aldrig set den side af hende.
Hun åbner sig som en blomst.
Det betyder meget at se, det virker.
Du må undskylde.
Jeg har været egoistisk,
optaget af mit eget.
Skal jeg være ærlig...
...er jeg lidt jaloux.
Min partner var så optaget af dig og dit barn.
Forstår du...
...du tager fejl.
Jeg er også mor.
Men jeg mistede hende, og hun må ikke blive glemt.
Runa.
Det gør mig ondt.
Nej. Det må vi ikke.
Bare rolig.
Du må godt.
Tak, fordi du sagde det.
Det glemmer jeg aldrig.
Hvad hed hun?
Hun hed Freya.
- Freya. - Ja.
Tak.
Hvorfor troede du, jeg ikke tog mig af, om du rejste?
At jeg ikke ville savne dig?
Fordi du ikke gjorde.
Du var her aldrig.
Og da far...
...ændrede sig...
...havde jeg mistet jer begge.
Det var så svært.
At se ham sådan, jeg...
Jeg ville ikke indse det.
Det vil du stadig ikke.
Du er hjemme nu hos din familie.
Ja.
Lov mig en ting.
Hold dig fra den pige.
Det lover jeg.
Din far skal op.
Jeg gør det.
Og når du er klar, kan vi tale sammen.
- Hallo. - Det er Kam.
Læg ikke på.
- Hvad vil du? - June er I knibe.
Hun tager til Norge med en mand, Halvorson.
Du må stoppe hende, overbevise hende.
Tager du pis på mig?
Han er farlig.
Det er han. Jeg kender ham.
Og stedet er ikke, hvad det udgiver sig for.
Hører du efter?
Jeg ved, I elsker hinanden højt.
Jeg så den nat, I var sammen, da jeg skiftede til dig.
Hvad?
Hun så på dig og sagde:
"Du skal se mig."
Og du kunne ikke holde øjnene fra hende.
Jeg kan ikke få det ud af hovedet.
For sådan kan jeg ikke føle for nogen længere.
Det er en ø nær Holmenfjord.
Han kalder det Sanctum.
Lad hende ikke rejse.
Læg en besked efter tonen.
June, det er mig. Ring til mig. Det er vigtigt.
- Princess Victoria Hospital. - Hej.
Jeg var der, da en af sygeplejerskerne kollapsede, Deborah.
Kan du sige, hvordan hun har det?
Beklager. Vi må ikke tale om patienter.
Kan du fortælle, om hun stadig er gravid?
Har barnet det godt?
Barnet og hun har det fint.
Værsgo.
- Tak. - Telefoner er ikke tilladt på Sanctum.
Det er for vores egen sikkerheds skyld.
Okay.
DU HAR 1 NY BESKED
Kom nu. Der er ikke så langt.
Det ligger så langt væk, mor.
Fra alt.
Mor.
Ja, det ligger langt væk, men her er vi I sikkerhed, skat.
Endelig.
Det husker du nok?
Kom.
Freya.
Tekster af: Henriette Saffron